Стефан Фурнаджиев
Нощ на разсъмване

chitanka.info

На Йордан Хаджиев

Голобради четници, насядали в тъмното

край босите крака на войводата,

гледат куршума в сърцето му.

Луната шие цървули с човешки ръце —

ще обува децата ни.

Разтреперани звезди стискат гласове.

Една заплака. Зов на петел.

Вик на мъртвец.

Нощ във ограда.

Тези цървули ще носиш докрая, войводо.

Тези момчета ще бъдат вечно край тебе,

мълчанието ще вика, ще вика

в тази нощ без разсъмване,

осветявана все от тази луна,

дето гледа за сетно тези момчета — мъже,

дето шие последни цървули с човешки ръце

и ги обува на голи и бели,

красиви нозе.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.